M1 - LEDNINGSCENTRAL, LOS ANGELES
Patrull 4 går in till cellerna.
Det här är patrull 4.
En cell är öppen i enhet 103.
- Sir? - Vad visar monitorerna?
- Kameran är offline. - Vi måste ha visuell kontakt.
Det finns inga rum för misstag.
Ja, Sir.
Kan du bekräfta att cellen är tom?
Avvakta.
Cellen är tom.
- Avvakta. - Uppfattat
Har vi ett problem?
Få hit Talbot genast!
Håll ställningarna. Förstärkning är på väg.
Released on www.Danishbits.org
Det är bara för syns skull. Vi har alla gått igenom det här.
Snart är vi systrar.
Som ni vet är det ansökningsvecka.
De här patetiska förlorarna är de sista
av ännu fler patetiska förlorare som vill gå med i vår förening.
Vi är början och slutet.
- Vi är början och slutet. - Vi är början och slutet.
Flickorna här är de sista som är kvar, men de måste genomgå en sista prövning.
Flickor.
Är ni dumma slampor, eller är ni TOS-vargar?
Dags för brottningsmatchen. Olja in grisarna.
Jag hör er inte!
Av med kläderna!
Reglarna är enkla.
Den första som bli kastad förlorar.
Må bästa tjej vinna!
Ta henne!
Hallå! Polisen är utanför!
Vart ska ni? Vi är inte färdiga här.
Hur vågar polisen störa vår lilla soaré?
Du har precis förstört en investering värd fem miljoner dollar.
Och jag skulle göra det igen om jag var tvungen, sir.
Rätt svar.
En konvoj är på väg hit med tre ytterligare investeringar.
Ni måste avleda den medan vi utvärderar situationen.
Den här anläggningen är inte längre säker.
Kontakta mig när ni är framme. Jag har mer information till er.
Ja, Sir.
- Kan jag hjälpa er? - Vi har fått klagomål på oväsen.
Det är en fest. Det är naturligt med lite oväsen.
Lite oväsen är okej, mycket är det inte.
Det ser ut att finnas alkohol här. Är alla här över 21?
Naturligtvis. Vi uppmuntrar inte underåriga att dricka.
Säkert. Hur gammal är du?
-21. - Kan du visa mig ditt körkort?
Vi sticker.
- Hallå! - Stanna där du är.
Dags att gå.
- Där är de. - Kör upp bredvid.
- Vem har befälet här? - Jag, sir. Korpral Barnes.
- Korpral, vet ni vem jag är? - Ja, sir. Kapten Talbot.
- Bra. Planerna har ändrats. - Ja, sir.
- Jag är vid leveransen. - Bra,
Den närmaste säkra platsen har bestämts vara här.
Elkwood-fängelset har ett sort underjordiskt garage
och drivs av en man som vi kan lita på är diskret.
Jag ringer honom. Ni kör dit fordonen.
Jag hör av mig. LaFranco, slut.
Är allt i ordning, chefen?
Vi får hoppas det.
Sergeant Barnes, ni måste följa oss.
Sir.
Kör!
- Var är min bil! - Där borta.
Fan! Skynda!
Skynda er!
Är du säker?
Vänner låter inte vänner köra berusade.
- Vad? - Jag undrar om du kan köra?
Skrik inte. Ja, jag kan köra. Hoppa in.
Snälla kom, Pippi.
Kom igen!
Är ni slampor redo för lite skoj?
- Ni stannar här. - Vi sticker.
- Gjorde jag det? - Ja, det var du.
ELKWOOD-FÄNGELSET, LOS ANGELES
Här är direktör Lewis.
Ja.
Guvernören?
Ja, sir.
Jag förstår.
Vi står till er tjänst.
Ja, sir.
- Armstrong? - Ja, sir?
- Vi får gäster. - Okej,
- Kan du meddela portvakten? - Genast, sir.
Jag står fram huset där mr MacMoran hålls inlåst.
Fasttagandet föregicks av en jakt på flera veckor.
Det är nu tio år sedan mr MacMoran
våldtog och mördade nästan ett halvt dussin sjuksköterskor
på ett äldreboende.
Det är oklart i nuläget vart man kommer att föra MacMoran.
Men hans terrorvälde är officiellt över.
Ser man på.
Är det inte den ökände Doyle MacMoran.
Om jag var en liten flicka skulle jag darra i mina knästrumpor nu.
Men det är jag inte. Jag är en man.
Jag är en fullvuxen man, men de ger du dig inte på.
Det är väl inte lätt nog.
Doyle.
Många familjer skulle bli lättade om du bara villa samarbeta.
Du kunde till och med slippa dödsstraff. Tänk på det.
Död... Liv. Livet i fängelset är inte så illa.
Då får du gott om tid att fundera på vad du har gjort...
och att ångra dig.
Eller skriv en bok, om du vill.
Allt du behöver göra är att berätta var kropparna är begravda.
Du ber mig om en tjänst...
och kan inte ens använda det magiska ordet.
Det magiska...
Tror du jag säger snälla och tack, din skitstövel?
Du...
En bra mamma lär varje ung man hur man uppför sig.
Din mamma var visst ingen dam.
Och du då, Doyle?
Lärde dig din mamma det?
Eller var hon för upptagen med alla dina "farbröder"?
Jag minns inte mycket av min mamma.
Bortsett från att jag mördade henne i sängen när jag var nio.
Så ni kan steka mig i stolen om ni vill,
men jag kommer inte att säga ett skit.
Men om du säger det magiska ordet, så självklart.
Som du vill.
Då måste jag komma på ett annat sätt att få dig att snacka.
Säg till Louis, att jag kommer igen i morgon.
Sätt skitstöveln i er minsta cell.
Ska ske, Sir.
Kan jag hjälpa er?
- Säg till direktör Lewis att vi är här. - Vilka är "vi"?
Det är Stevens vid porten. Vi har besökare.
Släpp in dem. Direktören har gett klartecken.
Uppfattat.
Håll till höger.
Kolla där.
Hej, damer.
En vacker kvinna är som en skön melodi
som följer dig dag och natt
Vänd er om och håll tyst.
Jag förstår inte. Jag tycker du har en fin röst.
Du är snäll.
Såsom en lycklig refräng
- Rör på et. - kommer hon som en maraton
- och dansar i din hjärna... - Då går vi, mina damer. Följ mig.
Mina damer...
Herregud, det luktar piss.
Hallå!
Gillar du det?
Hej, sötnos.
- Jag pratar med dig. - Ja, och din andedräkt stinker.
- Är det inte din överläpp. - Jag behöver i alla fall inte raka mig.
In, tack. In.
Släpp mig och gå in.
Tack. Nej, nej.
Tack. Släpp mig. Tack.
Hallå!
Du ställer väl inte till bråk? Jag hatar verkligen bråk.
Jag ställer inte till med bråk.
Vi har faktiskt blivit riktigt bra vänner.
Bråk? Jag älskar bråk.
Strunt samma.
- Släpp - Låt henne vara.
Ja? Tvinga mig, din tönt.
Herregud.
Det känns så bra.
Som en miljon små kaninungar.
Ja? Du är en liten kaninunge.
- Tycker du? - Ja.
- Jag gillar kaninungar. - Jaså?
- Ja. - Låt os prata om kaniner.
- Okej - okej.
- Har du en ullig svans? - Ibland.
Har du träffat min väninna?
- Jag kunde ha tagit henne. - Säkert.
- Jag borde inte vara här. - Ingen av oss borde det.
Vi gjorde inget annat än satt i bilen.
Man är antingen passagerare eller förare.
Jag föredrar att vara bakom ratten.
Se UPP!
- Det är trångt. - Kör försiktigare då.
Jag vet att ni alla undrar vad det är som händer.
Sanningen är att jag inte är säker.
Vi stannar här tills vidare.
Koppla ut övervakningskamerorna och beväpna er.
Vi må vara gäster, men ingen får äventyra vårt uppdrag. Förstått?
- Ja, Sir. - Då börjar vi jobba. Iväg.
Ignacio, följ med mig.
Det ser bra ut.
Jag antar att du vet vad den är till för.
Om det händer nåt, som att vi förlorar lasten...
då ska vi...
förstöra alla bevis inklusive lastbilarna.
Bra. Jag måste ringa chefen. Stanna här tills jag är tillbaka.
Fan också.
Vad? Du måste skämta.
Gör inget för tillfället.
Vad mer kan gå fel?
Sergeant, inatt sitter vi mellan två onda ting.
- Jag förstår inte. - Det är bäst så, tro mig.
Förutom den här idioten...
har vi idag också andra gäster i huset.
Och de är inte mindre farliga.
Du får skicka ner din bästa man.
Han ska endast rapportera, inte ingripa.
Det här stannar mellan oss.
Våra gäster har kopplingar högt upp, så ta det försiktigt.
- Ja, sir. Jag skickar Cooper. - Bra.
Kapten?
- Lasten är säkrad, sir. - Bra. Mycket bra.
Tyvärr har vi fler rymlingar.
Jag känner inte till omfattningen men som du vet,
kan det mista misstaget få katastrofiska följder.
Talbot, jag behöver dig igen.
Samla ihop dina män. Ni ska jaga.
- Du har befälet medan jag är borta. - Sir?
Det är nåt därute som inte borde vara det.
Du vet vad du ska göra om det värsta inträffar.
- Okej. - Jag är strax tillbaka.
Mamma, vi sätter oss i jacuzzin.
Okej, älskling. Stanna inte för länge, ni blir som russin.
Hej-
- Det här känns så bra. - Ja, det är toppen.
- Vet din mamma... - ...att det kommer killar?
Då måste hon hålla sig nykter i minst en minut.
Om 20 minuter är hon däckad.
Du har tur. Jag önskar att min mamma var sån.
Hon går mig på nerverna dygnet runt.
Tycker du att jag har tur?
Ja, det har du.
- Verkligen? - Ja.
- Ja? - Så mycket tur.
- Hörde du det? - Ja, vad var det?
Ingen aning.
Det här är inget, snygging.
Det är bara en liten omväg innan de slänger dig i ett svart hål.
Har du undrat hur helvetet på jorden ser ut?
Inte intresserad?
Bara av att komma härifrån.
Du verkar inte vara en partypingla.
Så du har märkt det, äntligen?
Förlåt.
Sarkasm är min standardreaktion.
Säger du det?
Jag trodde att om jag gjorde nåt,
som var mig helt främmande...
skulle jag växa som person.
Ja, fängelset lär vara bra för det.
God kväll, damer.
Är inte det killen som dödade alla de där brudarna för tio år sen?
Nåja...
Ingen aning.
Han ser ut som min kusin Bob.
Han kunde dricka, han, men han var en hygglig prick.
Fortsätt på femman tills ni kommer till tvåan.
Uppfattat, sir.
- Ni posterar er vid fängelseporten. - Kan de inte ta sig ut?
Det här är förstärkt stål. De kommer inte ut.
De är starka, men inte så starka.
Iväg-
Sir, Hummer har åkt men fyra män är kvar,
fullt beväpnade med automatvapen.
Sir, våra gäster verkar tungt beväpnade. De är fyra till antalet.
Sergeant, ni ska tala med dem, men ta det lugnt.
Bedöm situationen och rapportera till mig.
Uppfattat. Jag rapporterar efter att jag har tagit kontakt.
Cooper, följ med mig.
Sänk era vapen.
Mina herrar, det här är vårt hus och ni är våra gäster.
Ledsen, men vi kan inte låta er passera. Det är order.
Okej. Får jag tala med den som har befälet?
- Kan jag hjälpa er? - Jag är Sergeant Armstrong.
Direktör Lewis skickade mig för att se till
att ni har allt ni behöver.
Du kan berätta för honom att vi uppskattar hans gästfrihet,
men vi behöver inget just nu.
Inte? Det gläder mig.
Får jag fråga vem det är jag talar med?
Korporal Ignacio, avdelningen för inre...
inrikessäkerhet.
Inre inrikessäkerhet?
Ska det vara ett skämt?
Jag vill inte verka oförskämd,
men ni måste lämna området omedelbart.
- Vad har ni i lastbilarna? - Det är konfidentiellt, sir.
Ni måste gå in igen. Följ med mig. Kom, så går vi!
Cooper, meddela direktör Lewis, vad som händer här.
- Jag ska kolla upp det själv. - Ja, sir.
Om ni ser en av de där sakerna, så tveka inte att skjuta.
Vad har ni i de där fordonen?
Är det en sprängladdning i vårt fängelse?
- Vet ni vad det kan ställa till med? - Tillbaka!
- Vad är det? Jag hörde skottlossning. - Det är nåt i lastbilarna.
- Vad då? - Jag vet inte, nåt slags djur.
Kod röd. Samla all personal.
Släpp ut mig!
Kom igen! Stäng block C! Kom igen
Elbatongerna räcker inte, sir.
Vet du att vi är i en anstalt full med kriminella?
Vi har inget kraftigare.
Direktör Lewis, kom. Vi har en situation här nere som är helt galen.
Herregud. Kom nu.
Kom nu. Snälla Gud!
Herregud...
Jag mår inte så bra.
Äckligt.
Hon kommer ner från vad hon nu var på.
Toppen.
- Har ni ingen idé om vad som händer? - Nej, kamerorna är avslagna.
Jag kommer ner. Återgå till era poster.
Håll ögonen på situationen.
- Alla är här. Ska vi fortsätta? - Ja, men försiktigt.
Vi har ingen aning om vad vi har att göra med. Tillbaka om fem minuter.
Uppfattat.
- Okej, män. Vi rycker fram. - Spring! Spring!
Spring!
Lås dörrarna!
- Lås! - Sir, vad är det som pågår?
Vad?
Iväg härifrån! Kom igen!
Iväg, din jävel. Kom igen!
Spring! Snabbt! Snabbt! Spring!
Spring!
Vad händer här?
Hallå!
Vad i...
Nej. Nej.
Nej. Nej! Nej!
Nej! Nej! Nej!
Kom, vi måste härifrån.
Kom igen.
Vad i...
Normalt skulle jag säga att det är en bra sak.
Nej, det är ingen bra sak. Inte alls bra.
Det är nåt som är fel.
- Hej. - Stanna där.
- Det är för er egen skull. - Och han?
Hej!
Kom igen!
Okej.
Vid vilken temperatur blir bacon extra krispigt?
Låt honom vara.
- Vad? - Hon sa: "Låt honom vara."
Vad är det magiska ordet?
Snälla.
- Precis. - Det magiska ordet är: "Vi sticker!"
Det är en magisk mening,
men hon vet nog inte skillnaden.
- Jag skulle inte gå ut dit. - Varför inte?
Låt oss betänka vår situation.
A: Vi hörde en massa skrik och nu är det helt tyst.
B: Dörrarna gick upp av sig själva, och han var den enda vakten.
Och han såg ut att vara redo att kissa i byxorna.
Vill ni verkligen promenera omkring där ute?
Inte riktigt.
Vad tror du händer?
Vad det än är borde vi sticka,
innan nån kommer på att vi är fria.
Nej, nej. De är mina!
Ska du spela fängelsevakt nu?
Nej.
Du kan gå när du vill. Där är dörren.
Okej.
- Borde vi inte... - Håll tyst. Hon kan gå om hon vill.
Hej-
- Jag vill också gå. - Vill du gå?
- Vi borde gå. - Jag röstar ja. Vi går.
Kom, då går vi.
- Hej, Manny. Kommer du? - Nej.
- Jag stannar. - Vi är ett team. Kom vi går.
Bear, jag uppskattar det, men jag klarar mig.
Mina ben är inte så bra längre.
Nog snackat.
Vi lämnar fångvaktaren med nycklarna och sin små leksaker.
Okej.
Jag är ledsen.
- Ha en angenäm vistelse. - Hej då, tjejer.
Hej då.
Det är en underbar dag För en promenad
Här är det.
- Kapten, - Vi har spårat den.
Den är mitt i en villaförort.
Gör vad ni måste. Lös uppgifter till varje pris.
Se det som en uppvärmning.
En vad?
Vad menar han med "uppvärmning"?
Bry dig inte om det. Du hörde vad han sa, nu går vi.
Håll ögonen öppna.
Sir...
Eld upphör!
Sir, vad gör vi med Brown?
Markera honom. Städteamet tar han om det.
- Jag trodde vi var städteamet. - Jones stannar och rapporterar.
- Sir? - Håll munnen stängd och ögonen öppna.
- Iväg. - Ja, sir.
- Vi måste locka den från bebott område. - Varför skulle den följa oss?
Den känner vår doft. Du kör. Jag skickar den till stenåldern.
Herregud.
Jag kan bara tänka mig, vad han ska göra med oskulderna.
Vad var det?
Ja är verkligen rädd nu.
Vidare. Vi måste härifrån innan de märker att vi är fria.
Då är det bara du och jag.
Okej.
Ni måste ha hört det där.
Vi kanske ska gå tillbaka.
Fan heller. Vi går...
Du kanske har rätt.
Kom igen! Spring!
Herregud. Vad ska vi göra?
Så lite som möjligt.
- Vi behöver ett vapen. - Jag har den här.
Ja, och du har redan använt den på vår vän här. En patron, ett skott.
- Bra jobbat. - Jag har också den här.
Har nån försökt mynttelefonen?
Det verkar som att jag får göra allt själv.
Öppna dörren.
Kom igen.
Vänta.
Stäng dörren! Lås den!
Herregud.
Herregud!
Gjorde jag det?
Tack, gode Gud. Jag lovar att sluta dricka.
Nej, säg inte det.
Herregud.
Hallå?
Hallå? Är det nån där? Är det nån som hör mig?
Hallå?
- Ja, vi hör dig. - Bra,
Jag heter direktör Lewis, och är chef för anstalten.
- Vad heter du? - Pippi.
Trevigt att träffas, Pippi. Ursäkta de bisarra omständigheterna.
Eller hur?
Är det här ett experiment?
Ni drogade oss och vill se hur vi reagerar på hallucinationer.
Jag önskar att det stämde.
- Det finns inga dinosaurier längre. - Ge mig den.
Det trodde jag också.
Men om vi hallucinerar så har vi alla samma erfarenhet.
Jag ville säga att jag är i kontrollrummet.
Det blev skadat under attacken och jag kan inte kontakta nån utanför.
Men oroa er inte. Nån kommer att leta efter oss förr eller senare.
Håll ut så länge. Är ni säkra där ni är?
Ja. Dörrarna är låsta, och de kan inte komma in.
Bra.
Hur många är där med dig?
Fem, och en av era män. Han är... skadad.
Skadad? Hur, och hur illa är det?
Kan ni se namnet på namnskylten?
Armstrong. Han mår bra.
En av internerna angrep honom med en elpistol.
- Därför är han medvetslös. - Okej,
Okej. Han borde ha en nyckelknippa på sig.
Vi har dem. Därför kan de inte komma in.
Det är bra. Stanna där ni är.
Jag ska försöka få ut oss härifrån. Ring om det är nåt.
Hallå!
Jag ska döda den slampan. Hon gav mig dålig ecstasy.
- Jag trodde jag såg en dinosaurie. - Det gjorde du.
Vad pratar du om? Sluta retas med mig.
Jag retas inte med dig.
Sluta puttas. Jag mår inte bra.
Vi måste vidare.
Om vi inte gör det kan vi bli dinosauriemat. Vill du det?
- Okej, ge mig ett ögonblick. - Vi har ingen tid!
Hörde du det?
Det är ingen dålig tripp?
Det är döden, och han är ute efter oss.
Kan vi gå nu, snälla?
Nej!
Snälla. Följ med mig, för Guds skull. Kommer du med?
Vi går. Vi går i den här riktningen.
Kom nu. Snälla, snälla följ med.
Okej, du får klara dig själv.
Hej, lilla kanin.
Vi ska alltså stanna här och hoppas att nån räddar oss?
Det låter förnuftigt. Vad ska vi annars göra?
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
Jag övertar befälet.
Ja.
Fan också.
Det här är en gammal anstalt. Stenfundamentet hindrar signalen.
- Han sa... - Jag hörde vad han sa. Håll tyst.
Ska du ta en bild på oss och lägga ut på nätet?
Nej, din idiot. Har du glömt mynttelefonen?
- Om den funkar kan vi ringa direktören. - Vad hjälper det?
De är dinosaurier. Det här är ett fängelse.
Det är lite utanför vårt kompetensområde.
Som du vill. Du kan fortsätta göra ingenting.
Sarah, kom hit.
Jag sa, kom hit.
Är du en var eller en lite slampa?
En varg?
Titta med den i korridoren. När kusten är klar går jag till telefonen.
Jag?
Ja, du.
Öppna dörren.
Vill du göra det här? Vi minns nog vad som hände förra gången.
Så när Sarah säger att kusten är klar ska du låsa dörren.
- Ska jag göra det? - Ja.
Du måste inte göra allt som hon säger.
Jo, det måste hon.
Om jag ser skuggan av en dinosaurie, ska jag personligen mata den med dig.
Bra jobbat. Jag visste att ni kunde göra det.
Fånga.
Bra jobbat, idiot.
Jag är ledsen. Jag trodde det var ditt jobb.
Kom igen. Vi har båda gjort vårt jobb.
Nu är det din tur.
Titta inte på mig. Hur svårt kan det vara? Dörren är låst.
Har någon några fler mynt?
Vi är inte alla duktiga som du på att gömma mynt i byxorna.
Toppen.
Jag har den.
Toppen, det är inte ens en mynttelefon.
Vem använder kreditkort i fängelset?
Ingen rington...
Den är där inne. Den kommer!
- Herregud, de kommer in. Spring! - Spring! Spring!
Kom tillbaka och hjälp mig!
Jag behöver mer!
Ta mina med.
Herregud.
Vi måste använda tryck.
Snabbt, in här.
Kom igen.
Ja, kom in.
Du måste vara en av LaFrancos män.
- Hur viste du det? - Det är mitt hus. Det är mitt jobb!
Jag beordrades att släppa in er och nu är många bra män döda.
- Det vore bra att veta varför. - Det får jag inte berätta.
Förstått?
Det var order. Jag har också förlorat män.
Saken har blivit väldigt komplicerat?
Okej, du kan eller får inte berätta. Bra.
Du kan åtminstone hjälpa mig att rädda några flickor.
Hallå, är ni kvar?
Ja, vi är här, men inte länge till.
- Är du Pippi? - Nej, det här är Sarah.
Vi hjälper en vän. Snälla, kom så snart ni kan.
- Hon kan snart vara död. - Okej, håll er lugna.
Jag har kommit på ett sätt att få ut er därifrån.
Vi ska locka bort djuren.
- Vi ska låsa in dem på avdelningen. - Hur då?
Jag har lagat elektroniken men vem vet hur länge det håller.
- Hur vet vi om dinosaurierna är inne? - Vi kan se det på monitorerna.
Okej? Är ni beredda?
Ja.
Okej. Hur många finns där ute?
Tre. Nu gör vi det innan jag ångrar mig.
- Nedför gången och till vänster. - Förstått
- Ser du inget på monitorerna? - Nej.
- Nej, nu gör vi det. - Uppfattat
Ett ögonblick.
Jag kan inte lämna dig obeväpnad... bara i fall.
Bra.
Ett.
Två.
Tre! Spring! Spring!
- Sätt igång. - Uppfattat
Hallå! Ja! Kom hit, era jävlar!
Här borta!
Hallå! Kom nu!
Kom igen.
Jag är här! Kom och ta mig!
Kom och ta mig!
En dinosaurie, två dinosaurier...
Var fan är den tredje?
Gå iväg. Gå iväg, dinosaurie.
Dinosaurier, gå iväg.
Det är natt Och dinosaurierna sover
Och de vill inte äta mig För jag smakar inte bra
Gå iväg.
- Två är på väg till dig, kompis. - Uppfattat,
Hallå!
Ja, kom hit! Kom och ta mig!
Just det, kom och ta mig! Ser ni mig inte? Här är jag!
Kom igen!
- Spring! Spring! - Kom igen!
Kom igen.
Ni måste gå nerför gången, och sen till höger.
Skynda er!
- Vad nu? - Gå uppför rampen!
Den här vägen!
- Håll tyst! De jäklarna höra dig. - Låt henne vara.
Hur går det där inne?
Kan ni skynda er med dörren?
Fan också! Pippi, stanna!
Gå inte vidare, förstått? Hör ni mig?
Det är en rakt ovanför er.
Jag kan se den.
Vad gör vi nu?
Jag ska försöka locka den tillbaka till den stora salen.
Iväg från er. Fortsätt fram på rampen.
Gå runt hörnet och fortsätt gå tills ni kommer till det underjordiska garaget.
Där finns det vapen.
Vapen?
Ja, vi hade besökare i kväll och de kom beväpnade.
- Vad ska vi göra med de särade? - Lämna dem där.
De är säkra. Ni måste handla snabbt.
Ni har ju nycklarna.
När ni kommer ut kan ni skaffa hjälp.
Ni kan inte lämna mig här med de där sakerna.
Det här är det säkraste stället för dig.
Du hörde direktören. Vi måste skynda oss och du är skadad.
- Nej. - Du måste vara stilla.
- Det förhindrar blodförlust. - Jag klarar mig.
Jag vill följa med.
- Jag stannar hos dig, Steph. - Sarah, du följer med oss.
Jag kan inte lämna min vargsyster.
Början och slutet.
Jag stannar med henne.
Innan jag tog till flaskan var jag en vanlig person.
Det är min sista chans att vara en vanlig person igen.
Jag är gammal och kan inte röra mig snabbt.
Ni unga måste skynda er och ta er härifrån.
Tack.
Vad gör vi med den haltande vakten?
Det är ingen fara med mig. Jag kan gå.
Okej, direktören. Vi är klara.
Här kommer den.
Kör rakt!
Kapten!
Du måste se det här!
Vad fan händer här?
Okej. Kom, lilla kompis.
Kom nu.
Stanna där. Just så.
Allt klart. Spring! Spring!
- Kom igen! - Håll tyst, lillen.
Spring!
Skyndad dig!
Jag vet inte vilken det är.
Öppna! Öppna dörren!
Kom igen, ni kommer väl inte att låta mig dö så här?
Uppäten av en jäkla dinosaurie!
Jag har känt män som du.
Små på insidan.
Oavsett hur många de skadar förblir de alltid små.
Så här gör vi.
Ni släpper in mig annars slår jag ihjäl vakten.
Förstår ni vad jag säger? Vill ni ha hans blod på era händer?
Är det vad ni vill?
Gör det inte!
Gör det inte.
- Stick! Jag klarar mig. - Nej, det gör du inte.
Öppna dörren genast!
Spring!
Ut därifrån, Armstrong!
Ja.Ja.Ja.
Kom igen. Kom igen.
- Lycka till, kompis. - Vänta!
Vänta!
Jag är ledsen.
Vilket håll?
Direktören sa att det finns vapen i garaget. Jag frågar för att vara säker.
Direktör Lewis, är du där?
Direktör Lewis?
Nåt måste ha hänt. All skottlossning, explosionen...
- Vi sticker. - Okej.
Den här vägen leder till innerstaden, sir.
- Jag vet. Åk vidare! - De är så många.
Kör vidare.
Jag ser en lucka. De blir färre.
Herregud!
Kommer den hit?
Låt mig lyssna.
- Är det där? - Vi måste iväg.
- Vad är det? - Jag vet inte.
Hallå!
Vad håller du på med, kompis? De tjejerna är mina!
Vart ska du, kompis?
Vi är inte färdiga här än.
Kom, kissemissen. Kom, kisse.
Du är en tuff jävel.
Två noll!
Ut ur lastbilen.
Monstret är dött.
- Ut! - Är du säker?
Vad jag vet är det fortfarande en kvar.
Kom ut.
- Jag är här. - Du är här.
Och...
- Kom ut. - Där är ingen annan.
- Jag är den enda. - Du är bra, tjejen.
- Men jag vet att du ljuger. - Det gör jag inte. Jag svär.
Då gör det väl inget om jag sätter eld på bilen med en granat.
Nej, gör inte det!
Det var ingen riktigt granat, Sarah.
Han ljög-
Kanske det.
Men om jag hade slängt in den hade det blivit mycket obehagligt.
Vart ska ni två små varginnor gå?
Kom och ge pappa varg lite kärlek.
Varför kan du inte bara låta oss vara?
Kom igen. Jag vill bara ha en kyss.
Från er båda.
Det är lite begärt efter att jag räddade er från det monstret.
En kyss? Visst.
Jag svär. Bara en kyss. Helt ärligt.
Du som är en sån ärlig person.
Jag säger också "snälla" och "tack" när det är lämpligt.
Honung drar flugor bättre än vinäger.
Du kanske är liten men du är full av vinäger.
Ja. Det är för att jag hatar flugor.
När jag stöter på dem njuter jag av att slita av dem vingarna.
Jag gillar att du är så fräck. Verkligen.
Men mina vingar rycktes av för länge sedan.
Är det en bakom mig?
Om ni smiter när jag vänder mig om blir det lätt att hitta er igen.
Och när jag gör det kommer jag att vara sur på mina små vargar.
Då så.
Vi är vargar, lille man. Glöm inte det.
- Vad var det? - Ingen aning.
Men vi borde sticka. Kom!
Jag skicka två av dina kompisar till helvetet. Du får följa efter.
Du är här.
Är du ensam?
T- Rex-kvarteret är löst. Visste du det?
Alla mina män är döda.
Vi stötte på en flock velociraptorer på väg mot staden.
Ja, jag vet om det.
Vad är det som händer, LaFranco?
Man kan säga att det här är kulmen
av alla mina drömmar och förhoppningar.
Djuren rymde inte.
Jag släppte ut dem. Jag sa det tidigare.
Det här var bara en uppvärmning.
Om man vill bli hörd i dagens värld
måste man göra nåt stort.
Alla mina älsklingar är lösa.
Jag ska rida in i stan och rädda alla.
Det är första steget...
på min väg till vita huset.
Alla vill så gärna ha en hjälte.
Och jag kommer att bli den hjälten.
Och du med... om du följer mig.
Alltså...
Talbot.
Hur vill du ha det?
Är du för mig...
eller mot mig?
För eller emot?
Hjältar, va?
Javisst, hjältar.
Mot dig.
Herregud.
Vem trodde att fängelset var det säkraste stället?
Vad tror du kommer att hända?
Tror du nån kommer att komma och hjälpa oss?
Så småningom.
"Så småningom" kan dröja länge.
Subtitles: TITELBILD GmbH, Berlin 2015 Subtitler: Peter Beck et al.